De fyra folken skapade en helig plats med en magisk bärnsten-
-vars kraft fick Bergatrollet att falla i en djup och evig sömn.
Men skulle bärnstenen försvinna-
-då bryts magin och kaos härjar över jorden.
-Bärnstenen är borta! -Hinner vi inte sätta tillbaka den...
Då somnar Bergatrollet aldrig igen.
Brunnsgubben ger dig vad du vill ha, fast han vill alltid ha nåt tillbaka.
-Saga! -Hon måste få tillbaka sin själ.
-Vi behöver hennes första minne. -Jag kan fixa hit det.
-Tecknen är en trollformel. -Med den kan hon förinta bärnstenen.
-Om jag spegelvänder den... -Du måste ha sönder dem.
-Jag kan den utantill. -Han har den i minnet.
Vi kan ta Gustav.
Vad gör ni? Har det hänt nåt med Saga?
Som ung var jag kär i en pojke i närheten.
Då gör vi i ordning för den magiska riten.
Båda: En fe kan ge, häxa få växa.
Saga skaka, ge livet tillbaka.
/SPELDOSAN BÖRJAR SPELA/
-Det gick! -Men pappa, är du här?
Ja, jag är här. Hej, gumman. Du måste vara försiktig.
-Jag vill bara hjälpa till. -Jag vet det.
Saga...
Otroligt.
/GORM HARKLAR SIG/
Tack, snälla ni, för hjälpen. Det här är lite omtumlande.
Ja, det kan jag tänka mig.
Och jag är väl skyldig dig ett litet tack, människobarn. Utan dig...
-Nej! Nu kladdar vi inte mer på den. -Förlåt. Ursäkta.
Sleva ska sätta tillbaks stenen.
-Vi måste i väg. Love följer med er. -Nej, jag ska hjälpa till!
Nej, nu räcker det med människor. Jag vill inte se en enda människa till.
-Där är ni ju! -Mamma?
Hur kom du hit? Hur blev du liten?
Trollbyn är hemlig, men inte för mig.
Eller hur, Gorm?
Eh...
-Och dig har jag ju träffat förut. -Så du visste att vi var troll?
Ja, det är klart. Jag har försökt skydda er hela mitt liv.
Till och med mot min egen son.
Jag tror att vi behöver prata med varann lite själva, Märta.
-Känner de varann? -Mm.
Stubbe: Så här var det.
När Gorm var ung var han lika nyfiken på människorna som du, Love.
Han träffade Märta, och trots att han var troll och hon var människa-
-fann de varandra, kan man säga. De var oskiljaktiga.
De ville leva tillsammans, och Märta skulle berätta allt för föräldrarna.
En dag hade de stämt möte, som vanligt.
Men hon kom aldrig. Och Gorm hittade nåt.
Märta skrev att hon aldrig mer ville träffas.
Först blev Gorm ledsen, men sen blev han arg.
Han hittade på att människorna hade attackerat honom.
Och när Gorm blev maktmästare förbjöd han trollen att träffa människor.
Jag visste ju hur det var, men jag fick lova att inte berätta för nån.
-Minns du när vi sprang omkring här? -Ja då.
Du ändrade dig så fort.
-Ändrade mig? -Ja, ditt brev kom ju som en chock.
-Jag har inte skrivit brev till dig. -Jo, jag har det kvar.
Vad då? Det var du som inte ville vara med mig. Pappa berättade...
Jag har aldrig träffat din pappa.
Men herregud, han... Pappa sa att han mötte dig i skogen.
Du ville inte att jag skulle komma tillbaka, för du ville vara i fred.
Det har jag aldrig sagt.
Men pappa sa ju det.
Och jag trodde honom, eftersom det var pappa.
Så du menar att i alla dessa år...
Vet du, ibland går jag till skogen och hoppas att jag ska få syn på dig.
Jag har smugit fram till ditt hus ibland, för att få en skymt av dig.
Servilia: Gustav?
Hör min stämma bestämma.
Min stämma bestämma.
Hör min stämma.
Bra.
Ge Servilia bärnstenen.
Hämta bärnstenen.
App, app, app! Har Gorm sagt det?
Saffran heter det. Det är det som gör det gult och som smakar lussekatt.
-Gustav? Varför har han bärnstenen? -Pappa?
Men varför har du den där? Pappa? Vad håller du på med?
Pappa? Släpp den, då.
-Nej, nej, nej! -Vad hände?
Nej... - Klåff, ta pappan och ge honom ett trollskott. Nu!
Nej!
Vad har du gjort?
Häromåret skrämde vi i väg några tyska turister.
Jag låtsades att jag var en varg. /YLAR/
Du är precis lika sprallig som när du var ung.
Alla skulle nog inte beskriva mig som sprallig nu för tiden.
Jag tappade nog gnistan lite efter...
Men nu känns det redan bättre.
Skönt.
Har du nån där hemma som väntar?
Nej. Jag menar... Förutom Gustav och Saga är det nog ändå rätt tomt.
Jaha.
Ja...
/MULLER OCH SKRATT FRÅN STENTROLL/
-Åh! Titta vad du har gjort! -Vad har hänt här, Sleva?
-Hennes pappa förstörde stenen. -Ja, men han var hypnotiserad.
-Som du har sagt - människor förstör! -Ja, jag har sagt det, men...
Jag såg pappan och jag hann nästan i fatt honom.
-Men jag vågade inte. -Vad såg du?
Stentrollen tog din pappa.
De tog honom till Svartberget.
Svensktextning: Lena Edh Iyuno för SVT